Afro-kubai jazzüzenetek
3 perc olvasásChucho ValdésJesus Valdés – vagy ahogy mindenki ismeri: Chucho – a kubai jazz igazi óriása, helye megkérdőjelezhetetlen a világ legjobb zongoristáinak sorában. Tanúsítja ezt hat Grammy-díja és az a páratlan életmű, mellyel meghódította a világot és elvarázsolta a közönséget. 2010. november 15-én a Bartók Béla Nemzeti Hangversenyteremben teszi ezt.
Chucho ValdésJesus Valdés – vagy ahogy mindenki ismeri: Chucho – a kubai jazz igazi óriása, helye megkérdőjelezhetetlen a világ legjobb zongoristáinak sorában. Tanúsítja ezt hat Grammy-díja és az a páratlan életmű, mellyel meghódította a világot és elvarázsolta a közönséget. 2010. november 15-én a Bartók Béla Nemzeti Hangversenyteremben teszi ezt.
Chucho Valdés 2010. november 15., Müpa
Chucho már gyermekként elkötelezte magát a zongorával, ami nem is csoda, hiszen édesapja, a Tropicana Night Club zenei vezetője volt – aki pár éve még Latin Grammyt nyert – és édesanyja is zongorista. Kilenc évesen vették fel a havannai konzervatóriumba, tizenhat évesen pedig már megalapította saját zenekarát. Később Arturo Sandoval trombitással és Paquito D'Rivera klarinétossal megalakította az Orquesta Cubana de Musica Modernát, mely már Chucho egyik első híres szerzeményét, a Misa Negrát is műsorra tűzte. Az igazi ismertséget azonban a Sandovallal és D'Riverával 1973-ban alapított új formációja, az Irakere hozta meg, mellyel az egész világon ismertté tette a kubai jazzt. Olyan jelentős fesztiválokon szerepeltek sikerrel, mint a newporti vagy a Montreux-i – egyik itt készült koncertfelvételük az első Grammy-díjat is meghozta számukra.
Valdés azt követően sem mondott búcsút a szigetországnak, hogy két társa elhagyta a kommunista Kubát, és bár az Egyesült Államok legnagyobb presztízsű koncertszínpadain és katedráin (vendégtanár a bostoni Berklee-n) foglalt helye van, szülőhazájában maradt. Ennek egyik fő oka, hogy ő vezeti a főváros zongoratanszékét, másik, hogy 1980-tól ő a Havanna Jazzfesztivál igazgatója. Így már ő fogadhatta a világ egyik legjelentősebb zenészét, a Lincoln Center jazz-zenekara élén a szigetországban vendégeskedő Winston Marsalist, amely együttműködés a két ország kapcsolatának tükrében különleges jelentőséggel bír.
Chucho zenéjére a káprázatos virtuozitás és a könnyed stílusváltogatás jellemző, laza eleganciával ver hidat a jazz, a kortárs zene és a kubai folklór között. Fellépéseinek varázsát csak tovább növeli az a képessége – melyet a Guardian is méltatott – mellyel zenei betéteket, idézeteket tud becsempészni egy-egy produkcióba, de nem csak szóló közben.
A Müpába Afro-Cuban Messengers nevű zenekarával érkezik, amelyben húga, Mayra Caridad Valdés énekesként működik közre. A formáció már nevében is garancia arra, hogy afrokubai hangszerelésével, a lírikus daraboktól a sodró lendületű, összetett ritmusvilágú salsáig terjedő repertoárjával és a koncertjeire jellemző fergeteges hangulatával minden közönségréteget, a jazz iránt lelkesedőket és a latin lüktetés híveit egyaránt elkényezteti.